Музей-кав’ярня «Панъ Заваркінъ та синъ»
Однією з перлинок у туризмі Вінниці можна вважати Кафе-музей «Панъ Заваркінъ та синъ», який розташований у самому центрі Вінниці. Такої кав’ярні Ви ще не бачили! Адже, це не просто кафе, де можна посмакувати каву та тістечка, це справжній музей.
Кафе-музей «Панъ Заваркінъ та синъ». Фото з мережі "Інтернет"
Приїхавши
у Вінницю в 1900 р. з Вапнярки підприємець Мойсей
Флігельтуб придбав квартиру в центрі
міста у євреїв братів Гельблу. Згодом
він відкрив тут магазин з торгівлі колоніальними товарами, які користувалися
неабияким попитом. Торгівля набирала обертів. Не останню роль у цьому зіграла
прилеглість до «Поштовки». Саме так лагідно називали головну вулицю міста –
Поштову, а нині Соборну, вінничани на початку ХХ століття. Чай, кава, спеції,
екзотичні солодощі та інший милий покупцям провінційної Вінниці дріб’язок мали
величезний попит, тим більш, що подібних закладів у місті не було.
Кафе-музей «Панъ Заваркінъ та синъ». Фото з мережі "Інтернет"
Постало
питання про розширення підприємницької справи. Однак на заваді стала
національність Мойсея. Євреїв у Російській імперії від часів її заснування не
дуже жалували. За порадою одного з друзів у 1904 році Флігельтуб вихрестився й
змінив прізвище та ім’я – став
Заваркіним Матвієм. Після цього успіх у бізнесі був гарантований.
У
1914 році Камеральна Частина Кабінету Його Імператорської Величності нагороджує
Заваркіна срібним годинником із зображенням імперського орла, а через деякий
час – іменним самоваром.
До
1917 року сім’я Заваркіних вважалася однією з найзаможніших у Вінниці. 1918 рік
змінив хід подій не лише в країні, родина Заваркіних вимушена була розпродати
своє майно майже за безцінь й виїхати до Парижа, пізніше, а у 1922 році – до
Америки, де й досі живуть їх нащадки.
![]() |
Кафе-музей «Панъ Заваркінъ та синъ». Фото з мережі "Інтернет" |
В кафе-музеї є колекція самоварів, гасових ламп
та цікавих побутових дрібничок того часу, не кажучи вже про унікальні
годинники. Один із найбільш дивовижних годинників у світі, запатентований сером
Вільямом Конгрівом у 1808 році,
також є в колекції у кафе-музея. Ще одна назва цього годинника «Кулька, що
котиться». Концепція винаходу полягає у заміні маятника як регулятора руху
механізму на кульку, що котиться по похилій площині. Кулька рухається по
зигзагоподібній канавці і наприкінці кожного циклу «перекидає» платформу в
інший бік та продовжує рух. Точність таких годинників близько +/- 15 хвилин в
день.
![]() |
Кафе-музей «Панъ Заваркінъ та синъ». Фото з мережі "Інтернет" |
Немає коментарів:
Дописати коментар